Revision [436]
This is an old revision of SicSemper001b made by AdminDare on 2009-10-19 23:06:10.
Julien: Diaspora
<-- 001: Kaikutarkkailu - 002: -->
"En pyydä keveämpää taakkaa
vaan leveämpiä harteita."
- juutalainen sananlasku
Julien herää hitaasti tuntemattomassa paikassa, pimeässä huoneessa. Ulkopuolelta kuuluu lukuisten yöeläinten ääniä ja jos ilma ei liikkuisi, olisi tukalan kuuma. Kurkkua kuivaa ja olo on täysin voimaton, silmät ovat valonarat.
Latinon näköinen mies käy paikalla, valaisten huoneen kynttilällä. Mies tarjoaa hänelle vettä mukista, ja kertoo olevansa nimeltään Diego Peneaz. Selvitettyään Julienin kielitaidon hän sanoo noutavansa tulkin.
Paikalle saapuu ranskaakin puhuva nainen nimeltä Siddiqa al-Basra, ilmeisesti irakilainen arabi. Hän kertoo olevansa Coventryn sairaalan johtaja, kysyy Julienilta mitä tälle on käynyt sekä ottaa tältä tietoja potilaskorttiin. Keskustelu vaihtuu arabiaan, jota Siddiqa puhuu selvän maallistuneesti. Siddiqa kertoo Julienin olevan kunnossa, ainoastaan väsynyt ja hieman nestehukkainen. Hän vastailee välttelevästi kysymykseen "mikä päivä nyt on", kertoo ainoastaan paikan olevan Coventry ja sijaitsevan Malakalla ja Julienin kumppanien olevan myös täällä - hän ei kerro miten tänne on päästy. Sitten hän jättää Julienin nukkumaan.
Julien näkee unia, ja muistaa hieman asioita. Kanjonissa koetun nukahtamisen jälkeen hän muistaa herännensä hetkeksi ja nähneensä Abd al-Sharzainin, sitten nukahtaneensa taas. Kun Julien seuraavan kerran herää, ulkona on alkanut rankkasade. Sen loputtua alkaa kuulua monien lintujen laulua. Pian Diego palaa tuoden monipuolista aamiaista. Hän sanoo Siddiqan tulevan pian vastaamaan Julienin kysymyksiin, mutta Julien ehtii saada Diegostakin ulos pari vastausta; yhteisenä kielenä toimii parhaiten englannin ja espanjan sekoitus. On ilmeistä että sairaala on varsin yksinkertainen eikä materiaalisia resursseja ole paljon - asiat ovat puuta ja keramiikkaa. Diego kertoo että nyt on 18.4. ja sanoo ettei vuotta ole tiedossa. Echo Surveillance tai Abd al-Sharzain eivät sano hänelle mitään.
Julien pakottaa itsensä tuolille istumaan Siddiqan saapuessa. pian puhumaan Julienin kanssa. Hän kysyy Julienilta tämän olettamaa päivämäärää, ja sanoo sitten että itse asiassa vuosi on 27 coventrynlaskua - mitä tämä tarkoittaa muissa vuosissa ei ole tiedossa. Coventry on kylä Malakan niemimaalla, paikassa jossa Malesian pitäisi sijaita mutta jossa ilmeisesti ei ole mitään. 700 asukkaan kylä on ainoa asutus johon kyläläiset ovat törmänneet vaikka he ovat matkanneet niemimaan halki. Kyläläiset on jätetty sinne eri Keräilijöiksi kutsuttujen henkilöiden toimesta. Ei tiedetä mitä he tahtovat, he eivät ilmeisesti valvo Coventrya tai ole suuremmin kiinnostuneita sen asioista - he ovat jättäneet sinne tuomansa ihmiset käytännössä oman onnensa nojaan. Kyläläiset ovat peräisin eri ajoista, ja jopa eri versioista samoja aikoja; Siddiqa on ollut itse kylässä 23 vuotta ja hänen alkuperäaikansa on vuosi 2000, maailmassa jossa ainakaan Lähi-Idän historia ei muistuta lainkaan Julienin tuntemaa. Kukaan ei pääse Coventrysta pois - tai kylästä voi kyllä lähteä, mutta mitään merkkejä muista ihmisistä ei ole löytynyt.
Julienin käynti vuodessa 1972 mainitaan, ja Siddiqa sanoo että tästä asiasta Julienin on parasta olla mainitsematta kenellekään - muuten hänen oletettaisiin pahimmassa tapauksessa olevan liitossa Keräilijöiden kanssa. Jossain vaiheessa Diego tulee tuomaan Siddiqalle sanaa jostain ja tämä lähtee. Diego jää kertomaan Julienille lisää.
Diego itse sanoo olevansa vuodesta 1984, maailmasta jossa ei ole olemassa Israelia ja jossa USA harjoitti aktiivista eristäytymispolitiikkaa Toisen maailmansodan jälkeen. Hän oli lääketieteen opiskelija Meksikon yliopistossa, USA:n hän sanoo olevan viimeinen kapitalismin linnake sosialistisen maailmanvallankumouksen tiellä. Hän ei kuitenkaan tiedä politiikasta paljonkaan ja on ollut Coventrylla viisi vuotta. Coventryn hän sanoo olevan Keräilijöiden nimittämän päällikön hallitsema autokratia tosin ei ilmeisesti mikään mutkaton hirmuhallinto. Päällikkö on nimeltään Tukulti-Ninib, assyrialainen.
Diego kertoo myös että Coventryssa ei synny lapsia, ainakin kaikki miehet on Keräilijöiden toimesta steriloitu. Hän sanoo että tästä johtuen yhteisö ei ole kaikkein terveimpiä. Kuitenkin Coventry on yksinkertainen agraariyhteiskunta jossa useimmat joilla ei ole selviä yksinkertaisia erikoistaitoja päätyvät viljelemään maata tai kasvattamaan karjaa. Toimittajaa ei yhteisö varsinaisesti tarvitse, ja Julien ei näytä mieheltä jolla keihäskään kädessä pysyy, joten Diego arvelee että hän päätyy muiden tavoin perustuotannon pariin.
Julien ei saa vielä tavata ystäviään, mutta tänä iltana hänet sen sijaan adoptoidaan johonkin kylän taloista. Adoption kohteen päättää viime kädessä Coventryn päällikkö. Julien jää hetkeksi sulattelemaan tätä ja torkahtaa.
Seuraavan kerran herättyään Julien pystyy jo kävelemään vessaan saakka ja katselemaan ikkunoista. Ulkona näkyy tropiikkia, mutta pieneltä käytävältä sairaalaa hän ei vielä voi poistua. Kelloa soittamalla hän saa paikalle Cowan O'Malloy -nimisen kookkaan irlantilaishoitajan jonka kanssa hän vaihtaa pari sanaa. Hän ei saa vielä käydä ulkona (eikä ilmeisesti ole siihen vielä ihan riittävän vahvakaan) mutta tämä paranee huomiseen mennessä. Cowan on vuoden 1996 Irlannista eikä hänkään ole tietoinen Israelin valtiosta - koko seutu on kuulemma ihmiselle elinkelvotonta edellisen suuren sodan jälkeen. Irlannissa ei liioin asu englantilaisia.
Illan suussa Julien käy kylvyssä, ja löytää huoneeseensa palatessaan sijatun vuoteen sekä henkilökohtaiset hygieniatarpeet. Hänelle annetaan myös adoptiota varten valkea, selvästi heprealaisvaikutteinen kaapu sekä kipa. Kun hän on pukenut ne ylleen huoneeseen saapuu kaksi tulokasta. He ovat Ben Itzhak Zacheus ja Zevul Litvinov, ja he ovat adoptoimassa Julienin Ben Itzhakin taloon, "juutalaisen diasporan kaukaisimpaan kolkkaan".
Julien kulkee kylän halki tolppien varassa seisovaan rakennukseen, jossa käydään lyhyt heprealainen rituaali ja sitten tarjoillaan runsas illallinen. Talossa on neljä juutalaista erilaisista maailmoista, ja meno on selkeän vanhakantaista vaikkakaan ei varsinaisesti ahdistavaa. Naisten asema on selvästi määrätty ja Ben Itzhak on talon pää sekä Coventryn juutalaisyhteisön rabbi. Talon väki on selvästi hyvillään siitä että he saivat adoptoida Julienin ja he haluavat tietää hänestä paljon; vastaavasti he vastailevat hänen kysymyksiinsä.
Illallisen yhteydessä tarjottu hyvä viini pehmentää kulttuurishokkia hieman, mutta vesipuhveleita paimentavaan taloon saapuminen on silti jokseenkin kummallinen kokemus. Ben Itzhak vaikuttaa ylpeältä mutta älykkäältä mieheltä jonka kotimaailman historia on radikaalisti erilainen kuin Julienin tuntema; siellä Rooman kolmas imperiumi hallitsee Eurooppaa eikä kristinuskoa tai islamia koskaan syntynyt. Toisaalta Jerusalem on hävitetty kauan sitten eivätkä Israelin heimot ole palanneet luvattuun maahansa.
Coventryn historiasta puhutaan. 14 vuotta sitten joukko kyläläisiä koetti kaapata Keräilijöiden aikakoneen ja sai aikaan vain sen että Keräilijät lakkasivat henkilökohtaisesti käymässä kylässä ja päälliköksi nousi Lucius Quarto -niminen mies joka oli ilmeisesti omassa ajassaan ollut Rooman armeijan sotilas hävittämässä Jerusalemia. Ben Itzhakilta ei paljon rakkautta Quartoa kohtaan löydy.
Illallisen jälkeen Julien ja Ben Itzhak kävelevät vielä ulkona. Venäläisessä talossa näyttää olevan käynnissä meluisa adoptioseremonia, ilmeisesti Leonid on löytänyt kodin sieltä. Kylä vaikuttaa primitiiviseltä mutta vapaan puoleiselta; ainakaan mitään suuria aitoja ei näy eikä Ben Itzhakin talolla ole ilmeisesti ainakaan tällä hetkellä mitään riitoja muiden talojen kanssa.
Coventryssa ei käytetä rahaa, kaikki talous on vaihdantaa. Kerran viikossa päällikön talo kerää verot kaikilta muilta taloilta. Verojen jälkeisen osuuden talot saavat käyttää miten tahtovat.
Yöpymistä varten Julienille osoitetaan patja talon suuren olohuoneen nurkassa. Coventrylainen talonrakennustyyli ei kovin paljon omia huoneita tunne ja yksityisyyttä on rajallisesti, mutta naiset nukkuvat omissa oloissaan.
Aamun sadekuuron jälkeen Ben Itzhakin talon miehet lähtevät pellolle puhveleiden pariin, keräämään hedelmiä ja huolehtiman puutarhasta. Coventryn väki on kaikkia kuviteltavissa olevia etnisiä ryhmiä ja satoja kieliä sisältävä sekamelska. Karjatalouden perusteiden haltuunottamisessakin on riittävästi töitä.
Hirveää infodumppia; en edes yrittänyt mennä kaikkiin detaljeihin koska jo seitsemän hahmon kautta tulee seitsemän erilaista tarinaa maailmanhistoriasta. Vaan onneksi kulttuurishokki puree hahmoonkin niin lujaa ettei detaljeita kannata edes yrittää omaksua.
<-- 001: Kaikutarkkailu - 002: -->
CategoryPelit
vaan leveämpiä harteita."
- juutalainen sananlasku
Julien herää hitaasti tuntemattomassa paikassa, pimeässä huoneessa. Ulkopuolelta kuuluu lukuisten yöeläinten ääniä ja jos ilma ei liikkuisi, olisi tukalan kuuma. Kurkkua kuivaa ja olo on täysin voimaton, silmät ovat valonarat.
![Diego Peneaz](images/diego.jpg)
![Siddiqa al-Basra](images/siddiqa_al-basra.jpg)
Julien näkee unia, ja muistaa hieman asioita. Kanjonissa koetun nukahtamisen jälkeen hän muistaa herännensä hetkeksi ja nähneensä Abd al-Sharzainin, sitten nukahtaneensa taas. Kun Julien seuraavan kerran herää, ulkona on alkanut rankkasade. Sen loputtua alkaa kuulua monien lintujen laulua. Pian Diego palaa tuoden monipuolista aamiaista. Hän sanoo Siddiqan tulevan pian vastaamaan Julienin kysymyksiin, mutta Julien ehtii saada Diegostakin ulos pari vastausta; yhteisenä kielenä toimii parhaiten englannin ja espanjan sekoitus. On ilmeistä että sairaala on varsin yksinkertainen eikä materiaalisia resursseja ole paljon - asiat ovat puuta ja keramiikkaa. Diego kertoo että nyt on 18.4. ja sanoo ettei vuotta ole tiedossa. Echo Surveillance tai Abd al-Sharzain eivät sano hänelle mitään.
Julien pakottaa itsensä tuolille istumaan Siddiqan saapuessa. pian puhumaan Julienin kanssa. Hän kysyy Julienilta tämän olettamaa päivämäärää, ja sanoo sitten että itse asiassa vuosi on 27 coventrynlaskua - mitä tämä tarkoittaa muissa vuosissa ei ole tiedossa. Coventry on kylä Malakan niemimaalla, paikassa jossa Malesian pitäisi sijaita mutta jossa ilmeisesti ei ole mitään. 700 asukkaan kylä on ainoa asutus johon kyläläiset ovat törmänneet vaikka he ovat matkanneet niemimaan halki. Kyläläiset on jätetty sinne eri Keräilijöiksi kutsuttujen henkilöiden toimesta. Ei tiedetä mitä he tahtovat, he eivät ilmeisesti valvo Coventrya tai ole suuremmin kiinnostuneita sen asioista - he ovat jättäneet sinne tuomansa ihmiset käytännössä oman onnensa nojaan. Kyläläiset ovat peräisin eri ajoista, ja jopa eri versioista samoja aikoja; Siddiqa on ollut itse kylässä 23 vuotta ja hänen alkuperäaikansa on vuosi 2000, maailmassa jossa ainakaan Lähi-Idän historia ei muistuta lainkaan Julienin tuntemaa. Kukaan ei pääse Coventrysta pois - tai kylästä voi kyllä lähteä, mutta mitään merkkejä muista ihmisistä ei ole löytynyt.
Julienin käynti vuodessa 1972 mainitaan, ja Siddiqa sanoo että tästä asiasta Julienin on parasta olla mainitsematta kenellekään - muuten hänen oletettaisiin pahimmassa tapauksessa olevan liitossa Keräilijöiden kanssa. Jossain vaiheessa Diego tulee tuomaan Siddiqalle sanaa jostain ja tämä lähtee. Diego jää kertomaan Julienille lisää.
Diego itse sanoo olevansa vuodesta 1984, maailmasta jossa ei ole olemassa Israelia ja jossa USA harjoitti aktiivista eristäytymispolitiikkaa Toisen maailmansodan jälkeen. Hän oli lääketieteen opiskelija Meksikon yliopistossa, USA:n hän sanoo olevan viimeinen kapitalismin linnake sosialistisen maailmanvallankumouksen tiellä. Hän ei kuitenkaan tiedä politiikasta paljonkaan ja on ollut Coventrylla viisi vuotta. Coventryn hän sanoo olevan Keräilijöiden nimittämän päällikön hallitsema autokratia tosin ei ilmeisesti mikään mutkaton hirmuhallinto. Päällikkö on nimeltään Tukulti-Ninib, assyrialainen.
Diego kertoo myös että Coventryssa ei synny lapsia, ainakin kaikki miehet on Keräilijöiden toimesta steriloitu. Hän sanoo että tästä johtuen yhteisö ei ole kaikkein terveimpiä. Kuitenkin Coventry on yksinkertainen agraariyhteiskunta jossa useimmat joilla ei ole selviä yksinkertaisia erikoistaitoja päätyvät viljelemään maata tai kasvattamaan karjaa. Toimittajaa ei yhteisö varsinaisesti tarvitse, ja Julien ei näytä mieheltä jolla keihäskään kädessä pysyy, joten Diego arvelee että hän päätyy muiden tavoin perustuotannon pariin.
Julien ei saa vielä tavata ystäviään, mutta tänä iltana hänet sen sijaan adoptoidaan johonkin kylän taloista. Adoption kohteen päättää viime kädessä Coventryn päällikkö. Julien jää hetkeksi sulattelemaan tätä ja torkahtaa.
![Cowan O'Malloy](images/cowan.jpg)
Illan suussa Julien käy kylvyssä, ja löytää huoneeseensa palatessaan sijatun vuoteen sekä henkilökohtaiset hygieniatarpeet. Hänelle annetaan myös adoptiota varten valkea, selvästi heprealaisvaikutteinen kaapu sekä kipa. Kun hän on pukenut ne ylleen huoneeseen saapuu kaksi tulokasta. He ovat Ben Itzhak Zacheus ja Zevul Litvinov, ja he ovat adoptoimassa Julienin Ben Itzhakin taloon, "juutalaisen diasporan kaukaisimpaan kolkkaan".
Julien kulkee kylän halki tolppien varassa seisovaan rakennukseen, jossa käydään lyhyt heprealainen rituaali ja sitten tarjoillaan runsas illallinen. Talossa on neljä juutalaista erilaisista maailmoista, ja meno on selkeän vanhakantaista vaikkakaan ei varsinaisesti ahdistavaa. Naisten asema on selvästi määrätty ja Ben Itzhak on talon pää sekä Coventryn juutalaisyhteisön rabbi. Talon väki on selvästi hyvillään siitä että he saivat adoptoida Julienin ja he haluavat tietää hänestä paljon; vastaavasti he vastailevat hänen kysymyksiinsä.
Illallisen yhteydessä tarjottu hyvä viini pehmentää kulttuurishokkia hieman, mutta vesipuhveleita paimentavaan taloon saapuminen on silti jokseenkin kummallinen kokemus. Ben Itzhak vaikuttaa ylpeältä mutta älykkäältä mieheltä jonka kotimaailman historia on radikaalisti erilainen kuin Julienin tuntema; siellä Rooman kolmas imperiumi hallitsee Eurooppaa eikä kristinuskoa tai islamia koskaan syntynyt. Toisaalta Jerusalem on hävitetty kauan sitten eivätkä Israelin heimot ole palanneet luvattuun maahansa.
Coventryn historiasta puhutaan. 14 vuotta sitten joukko kyläläisiä koetti kaapata Keräilijöiden aikakoneen ja sai aikaan vain sen että Keräilijät lakkasivat henkilökohtaisesti käymässä kylässä ja päälliköksi nousi Lucius Quarto -niminen mies joka oli ilmeisesti omassa ajassaan ollut Rooman armeijan sotilas hävittämässä Jerusalemia. Ben Itzhakilta ei paljon rakkautta Quartoa kohtaan löydy.
Illallisen jälkeen Julien ja Ben Itzhak kävelevät vielä ulkona. Venäläisessä talossa näyttää olevan käynnissä meluisa adoptioseremonia, ilmeisesti Leonid on löytänyt kodin sieltä. Kylä vaikuttaa primitiiviseltä mutta vapaan puoleiselta; ainakaan mitään suuria aitoja ei näy eikä Ben Itzhakin talolla ole ilmeisesti ainakaan tällä hetkellä mitään riitoja muiden talojen kanssa.
Coventryssa ei käytetä rahaa, kaikki talous on vaihdantaa. Kerran viikossa päällikön talo kerää verot kaikilta muilta taloilta. Verojen jälkeisen osuuden talot saavat käyttää miten tahtovat.
Yöpymistä varten Julienille osoitetaan patja talon suuren olohuoneen nurkassa. Coventrylainen talonrakennustyyli ei kovin paljon omia huoneita tunne ja yksityisyyttä on rajallisesti, mutta naiset nukkuvat omissa oloissaan.
Maanantai 19.4. 27 CL
Aamun sadekuuron jälkeen Ben Itzhakin talon miehet lähtevät pellolle puhveleiden pariin, keräämään hedelmiä ja huolehtiman puutarhasta. Coventryn väki on kaikkia kuviteltavissa olevia etnisiä ryhmiä ja satoja kieliä sisältävä sekamelska. Karjatalouden perusteiden haltuunottamisessakin on riittävästi töitä.
Pelinjohtajan huomioita
Hirveää infodumppia; en edes yrittänyt mennä kaikkiin detaljeihin koska jo seitsemän hahmon kautta tulee seitsemän erilaista tarinaa maailmanhistoriasta. Vaan onneksi kulttuurishokki puree hahmoonkin niin lujaa ettei detaljeita kannata edes yrittää omaksua.
<-- 001: Kaikutarkkailu - 002: -->
CategoryPelit